Kello on kuusi aamulla. Tiedätkö, missä olet?
Miksi noin maassa?
- Mitä? - Miksi noin maassa?
- En ole maassa. - Onko naishuolia?
- Mitä? - Onko naishuolia?
Sinnepäin.
Otatko vielä yhden paukun?
Mikäs siinä.
Et ole sitä tyyppiä, joka viihtyy tällaisessa paikassa tähän aikaan.
Mutta täällä sinä olet. Eikä ympäristö ole aivan vieras,
vaikka on pakko myöntää, ettet muista kaikkea.
Olet sellainen tyyppi, joka herää leipomon tuoksuihin
ja käy ostamassa lehden ja croissanteja Amanda-vaimolle.
Hän lähti pari kuukautta sitten, ja täällä sinä olet. Mistä syystä?
Kaikki voisi selvitä, jos saisit lisää bolivialaista marssipulveria.
Mutta toisaalta selvyyden puute johtuu juuri liiasta pulverista.
Aivosi ovat täynnä pieniä bolivialaisia sotilaita.
He ovat väsyneitä ja nälissään marssittuaan koko yön.
He tarvitsevat ruokaa.
Bolivialaista marssipulveria.
Moi. Onko kokaa?
- Rakastan huumeita. - Se meillä on yhteistä.
Oletko huomannut, että kaikki hyvät sanat alkavat H: Ila tai L: Ilä?
Huumeet. Hupi. Hurjuus.
- Hekuma. - Happo.
Herkullinen. Heikko. Hullu.
- Hulttio. - Houreinen.
Ja L. Lumoava ja loistava.
Lamaantunut.
Librium.
- Libidinoosinen. - Mikä se on?
Kiimainen.
Ovatko K-sanat liian vaikeita?
Palladium on suljettu.
Avaamme taas huomisiltana kello 23, tervetuloa uudestaan.
Barbara!
- Minne Allagash meni? - Lähti pari tuntia sitten.
Paska.
Minulla on vain 1,5 taalaa. Kun pääsemme asunnolleni...
- Painu helvettiin. - Kiitos.
MAANANTAIAAMU Mitä sunnuntaille tapahtui?
Paljonko kello on?
Voi paska!
Onko hän jo siellä?
Etsiikö hän minua?
Kaikki hyvin.
Minä tulen.
The Post on häpeällisin monista riippuvuuksistasi.
Lhailet tappajamehiläisiä, sankareita, seksihulluja, lottovoittajia,
teiniterroristeja, Liz Tayloria, kovislapsia, kaheleita, painajaisia,
elämää vierailla planeetoilla, itsestäänsyttymistä, koomavauvoja.
Huomenta. Kiitos.
Huomenta.
Hyvää huomenta. Erittäin myöhässä.
Huomenta, herra Conway.
Tulisitko huoneeseeni?
Sulje ovi.
Mukava nähdä sinua, Jamie.
Kiitos, Clara. Samat sanat.
En ollut varma, käytkö enää töissä virka-aikana. Käy istumaan.
Vogel päätti siirtää Ranskan jutun aikaisempaan numeroon.
Joten jätä se pöydälleni ennen kuin lähdet tänään.
- Onko selvä? - Erittäin selvä.
Joka ikinen fakta on tarkistettava normaalin käytännön mukaisesti.
Tarkista nimien oikeinkirjoitus kahdesti.
Painomerkkien on oltava kohdallaan, lukujen on oltava oikein.
Jos kirjoittaja ilmoittaa Ranskan väkiluvun, sen on oltava tarkka.
Miehet, naiset ja lapset viimeistä vauvaa myöten, kun lehti menee painoon.
Onko selvä?
Harvinaisen.
Koska jos artikkelissa on yksikin virhe, kenen syy se on?
Kirjoittajan syy?
- Minun syyni. - Aivan.
Ja sinuna minä olisin nyt soittamassa Pariisiin,
jossa kello on viisi iltapäivällä ja kaikki ovat lähdössä kotiin.
Ansioluettelosi mukaan puhut sujuvasti ranskaa,
joten se ei tuota sinulle vaikeuksia.
Ei ollenkaan.
Pöydälleni.
Pötyä.
Mitä?
Nenä näyttää vaivaavan vieläkin.
Kaipaatko apua sen kanssa?
- En, Meg. - Ehdin kyllä. Oletko varma?
Olen varma.
Ehdottomasti. On jotenkin jaloa epäonnistua ihan itse.
Hei, Eleanor. Saisitko minulle ne puhelut Pariisiin tänä aamuna?
Aivan. Samat kaksi ministeriötä.
Ja soita myös John Martinille.
Niin. Onko sinulla numero?
Kiitos.
Richard Rose? Richard B. Rose. Kiitos paljon.
Miksi panin ranskan ansioluetteloon?
Etkö puhu ranskaa?
Paska. Ei kun merde.
Yhteys katkesi.
Herra Vogel. Voinko auttaa?
Ei kiitos.
- Särkeekö päätä? - Särkee.
Pitää mennä kauppaan hakemaan vähän ravintoa.
- Haluatko jotain? - Juustoviinerin.
- Haluaako kukaan muu mitään? - Ei kiitos.
- Viimeinen tilaisuus. - Ei.
Jos joku soittaa, tulen pian takaisin.
Tyler, mitä matkasivuille kuuluu?
Hyvää. Iso juttu Tiibetistä tulossa.
Miten kaunis vaimosi voi?
Hyvin. Hän on Pariisissa mallitöissä.
Onko? Näin hänet mallina jossain tv-show'ssa viikonloppuna.
Se oli varmaan uusinta.
- Tietäisin, jos hän olisi täällä. - Niin, toivottavasti.
Miten Clara käyttäytyy?
Entiseen malliin, kuin tiukka luokanopettaja.
Olen aina halunnut kysyä joltakulta,
käykö Clara kusella miesten- vai naistenhuoneessa.
En usko, että hän kusee.
Loistavaa.
Miten sinä muuten viihdyt täällä?
Olisin mieluummin kaunokirjallisuudessa.
- Niin, sinähän kirjoitat. - Siitä voi olla montaa mieltä.
Lue Hazlittia, siinä neuvoni.
Lue Hazlittia ja kirjoita joka päivä ennen aamiaista.
- Mitä saisi olla? - Pastramia ruisleivällä.
- Haluatko sinappia, Jamie? - Joo, sinappia ja voita.
Ja voita, niin kuin äitisikin aina laittoi.
- Mitä sinä siitä tiedät? - Minun äitini ainakin laittoi.
Sinulle tuli kaksi viestiä.
Monsieur Joltakulta joltain ihme osastolta.
Ja veljeltäsi Michaelilta.
- Niinkö? - Kiireellistä asiaa.
- Onko Vogel vielä tuolla? - On.
Mitä mahtaa olla tekeillä?
Harjoitteletko ranskaa?
Anteeksi. Luulin, että Pariisista soitettiin.
Tulisitko huoneeseeni?
Totta kai.
Kohta se selviää.
Sulje ovi.
- Herra Vogel. - Hyvää päivää.
- Onko jokin hätänä? - Tarkistitko tämän artikkelin?
"Äkillinen" vai "äkkinäinen"?
Ai niin. Aivan.
Niin, nyt muistankin.
Herra Vogel soitti minulle ja ilmaisi huolensa
presidentin oikeasta kielenkäytöstä.
Presidentti varoitti "äkkinäisistä toimenpiteistä".
Herra Vogelin mielestä hän tarkoitti sanaa "äkillinen".
- Juuri niin. - Jatka.
Soitin Valkoiseen taloon.
Yritin selittää heille, miten merkittävä tämä ero on,
ja olin tuntikausia jonossa.
Lopulta, kun latomo ja kaikki muutkin vaativat viimeisiä sivuja,
luin Websterin kolmannesta laitoksesta, että ne ovat synonyymejä.
Kolmannesta laitoksesta?
Tiedän, että toinen laitos antaa sanoille eri merkitykset,
mutta kolmas laitos on rohkeampi.
FAKTOISSA ON NÄKÖKULMIA. NE EIVÄT MIELLYTÄ MINUA
Hei, John Martin. Jamie Conway täällä.
- Kuuluuko? Haloo? - Jamie. Gotham - lehdestä.
Niin. Tarkistan tässä sitä juttua, jonka kirjoitit Ranskan vaaleista.
- Se on ihan hyvä sellaisenaan. - Hieno homma. Todella hyvä.
Mistä tiedät, että Ranskan hallitus omistaa enemmistön Paramountista?
Ei, en voi vetää viivaa sen yli. Seuraavat kappaleet riippuvat siitä.
- Haluan vain tietää, onko se totta. - Hänellä on hyvät lähteet.
Kuulit sen missä?
Jossain helvetin juhlissa?
- Minun pitää mennä. - Ei, älä lopeta.
Hyvä on, avaa ovi. Minä odotan.
Kunhan soitat minulle.
Tässä menee koko yö.
Jamie, jätä se pöydälleni ennen kuin lähdet.
Jätin huoneeni oven auki.
- Hauska nähdä. - Herra Allagash, mitä kuuluu?
Hyvää. Vodka jäillä, ja saanko lainata puhelinta?
- Totta kai. - Kiitos.
Mitä sinä töissä teet? Meillä on suuria suunnitelmia.
Minne sinä katosit lauantaina? Piti kävellä. Ei ollut taksirahaa.
- Minä lähdin. - Tiedän.
Menin yhden bimbon luokse vetämään hänen laatukamaansa.
Lapoimme sitä Ming-maljakoista ja vedimme sitä toistemme vartaloilta.
- Se oli mahtavaa. - Älä puhu paskaa.
- Ei, ihan totta. - Vihaan sinua.
Odotahan tätä iltaa. Elaine ja Theresa haluavat tavata sinut.
Theresan isä omistaa öljy-yhtiön.
Elaine pääsee pian isoon tv-mainokseen.
Ja minä taisin saada ison osan Bolivian kansantuotteesta.
Teen töitä melkein koko yön ja menen sitten kotiin nukkumaan.
Sano joku aika. Haen sinut.
Soita puolen tunnin päästä. Täytyy tehdä tämä.
Nähdään kohta. Hei hei.
Kiitos, Jimmy.
Ole hyvä, Clara.
Lue ja itke.
Hyvää yötä.
KOOMAVAUVA
"Naisen piti tulla iltapäivälennolla Pariisista,
mutta hän soitti ja sanoi, ettei tulisikaan kotiin."
"'Myöhemmällä lennolla? ' Mies kysyi."
"'En', nainen vastasi. 'AIoitan uuden elämän."'
Kuollut Amanda,
Ja paskat.
- Kuka siellä? - Huumepoliisi.
Keräämme lahjoituksia lasten huumeettomuuden hyväksi.
- Voisitko avata oven? - Hetkinen. Odota, Tad.
- Oletko valmis kiitämään? - Minne me kiidämme?
Yön sydämeen.
Missä on tansseja tanssittavaksi, kamaa imuroitavaksi
ja naisia Allagashin puutteessa.
Paska homma, mutta jonkun se on tehtävä.
- Sattuuko sinulla olemaan kamaa? - Ei ole.
- Ei edes yhtä viivaa nuorelle Tadille? - Valitan.
- Ei edes peiliä nuoltavaksi? - Jessus. Siitä vaan.
Mistä helvetistä olet saanut tämän?
Perin sen isoäidiltäni.
Pakko vaihtaa paita.
- Tässä on jotain. - Se on pölyä.
Tässä pölyssäkin on enemmän kokaa kuin siinä paskassa, mitä me ostamme.
Tiesitkö, että 90 prosenttia kodin pölystä tulee ihmisen epidermiksestä?
- Eli iholta. - Siksi minä ajattelen Amandaa.
Hän jätti ihonsa tänne.
Oletko kirjoituspuuhissa? "Kuollut Amanda."
Sanoin, että saisit enemmän seksiä, jos väittäisit vaimoa kuolleeksi.
- Kirjoitin väärin. - Sympatiaäänet ratkaisevat.
Kunhan et sano, että hän sai hepulin ja häippäisi Pariisiin.
Eikö sinulla tosiaan ole kamaa?
Kylppärissä on yskänlääkettä.
Olen pettynyt sinuun.
Pidin sinua tyyppinä, joka säästää pahan päivän varalle.
Olen lyöttäytynyt huonoon seuraan.
Ehkä Amanda kuoli lentoturmassa.
Hän oli tulossa kotiin Pariisista ensimmäisenä hääpäivänänne.
Helvetin kaunis tarina.
Warner, vastaa siihen puhelimeen.
Paska!
Kusipää istuu kokkelikasan päällä ullakolla eikä vastaa puhelimeen.
Kello on yksitoista. Aikaista mennä Odeoniin,
mutta keskustassa on hyvä metsästää pulveria ja pimuja.
Tekeekö sinun ikinä mieli vain viettää hiljaista koti-iltaa?
Ei.
Elaine. Theresa.
- Tässä on Jamie Conway. - Hei.
- Hei, Jamie. - Miten menee?
- Etkö ole Amanda Whiten poikaystävä? - Aviomies. Olin.
Etkö kuullut? Hän joutui Pariisissa keskelle terroristien tulitusta.
Palestiinalaiset ja Ranskan poliisi. Huono mäihä.
Järjetön kuolema. Hän oli viaton sivullinen.
Jamie ei halua puhua siitä.
- Miten kamalaa. - Niin.
Tragedia. Pitää hoitaa bisneksiä, mutta pitäkää huolta hänestä.
- Onko se totta? - Ei oikeastaan.
Mitä Amanda tekee nykyään?
Hän on Pariisissa Oscar de la Rentan mallina.
- Hetkinen. Onko hän elossa? - Me tavallaan erosimme.
Kurjaa sinulle. Hän oli namupala.
Vetävän näköinen naapurintyttö. Hyvin luonnollinen.
- Minä en tajua tätä. - En minäkään.
- Etkö ole kirjailija? - Kirjoitan kyllä.
Pikemminkin toimittaja. Gothamissa.
Olen lukenut sitä koko ikäni. Vanhempani tilaavat sitä.
Luen sitä gynekologilla. Mikä olikaan nimesi? Pitäisikö tuntea?
Töitäni ei ole vielä julkaistu, mutta heillä on pari novelliani.
Pidän peukkua.
Se on vain ajan kysymys.
Etkö halua juotavaa?
Kyllä kiitos.
Liian myöhäistä.
Bingo.
Tuntuu, että vietän puolet elämästäni vessoissa.
- Bruno, kaksi vodkaa. - Tulee.
Hei, Jamie.
Hei, Rich.
- Milloin tulit takaisin? - En kuule.
Missä Amanda on?
Otan osaa. Miten kamalaa.
Jamie, olen pahoillani.
Kaksi vodkaa jäillä.
Olkaa hyvä. Tuliko sinulle vodka vai vodka?
- Ei margaritaa? - Ei margaritaa. Vodka.
Mitä sinä sanoit heille?
Mitä?
Mitä sanoit Richille ja Kathylle?
Sanoin, että Amanda kuoli leukemiaan.
- Mitä? - Sanoin, että Amanda kuoli leukemiaan.
Ei naurata. Minun äitini kuoli syöpään.
Anteeksi.
- Mitä tuo oli? - Sanoin tosi mauttoman jutun.
Otan osaa Amandan takia. Hän oli nätti tyttö, ja te olitte upea pari.
Ei se mitään. Hän ei ole kuollut.
- Mitä? - Ei, hän ei ole kuollut.
Menit lankaan. Hän on Pariisissa.
Hän on kuvauksissa.
- Erositteko te? - Tavallaan. Ehkä. En tiedä.
Haluatko tanssia?
- En juuri nyt. Ehkä myöhemmin. - OK.
Hyvä on. Myöhemmin.
- Minä yritin. - Missä tytöt ovat?
Vessassa.
- Ilman minua? - Niin kai.
- Tuletko sinä? - En, nähdään kun tulet takaisin.
Anteeksi, neidit. Tulen sisään.
Hei. Miten menee?
Hyvin.
Jättäkää minullekin.
Tuletko mukaan bileisiin?
Ei kiitos. Bon appétit.
On tosi myöhä.
Et muista kotiinpaluuta, mutta näet unta koomavauvasta.
Mitä haluat?
- Tuletko ulos? - En todellakaan.
Täällä on mukavaa. Kaikki tarpeellinen pumpataan sisään.
Äiti on kohta mennyttä.
Jos äitimuori menee, minä menen mukana.
- Älä ole tuollainen. - En kuule.
Tule ulos. Kuuntele nyt, sinun on pakko tulla ulos.
Avaa. Täällä on lääkäri.
Minua ei viedä elävänä.
Hei, Megan täällä. Halusin varmistaa, että olet hereillä.
Niinkö? Lasketko leikkiä?
Olen laittamassa aamiaista. Makkaraa ja munia.
Älä pahastu. En halunnut, että joudut taas vaikeuksiin Claran kanssa.
Hän ei ole tullut, mutta halusin varmistaa, että olet hereillä.
- Oletko varmasti hereillä? - Siltä ainakin tuntuu.
Päänsärkyä. Pahoinvointia. Kaikki tärkeät merkit. Tulen pian.
TIISTAI Olisit ottanut sairaslomaa.
KOOMAVAUVA VIELÄ ELOSSA
Minä vastaan.
Michael, hei.
Hän ei ole vielä täällä, mutta tulee ihan kohta.
Eikö hän soittanut sinulle eilen? Kerroin, että soitit.
Ilman muuta. Kerron hänelle.
- Huomenta. - Veljesi soitti juuri.
Soita hänelle heti. Asia kuulostaa tärkeältä.
- Missä Clara on? - Ei ole tullut.
Clara soitti juuri äsken. Hän on sairas eikä pääse töihin.
- Toivottavasti ei mitään vakavaa. - Minä hoidan työnjaon.
- Saitko Ranskan jutun valmiiksi? - Jotenkuten.
Ellei Clara tule, voin ehkä vilkaista sitä vielä.
Hän käski lähettää sen ladontaan.
Ja tilasi siitä kopion kotiinsa lähetin mukana.
Miksi hän vihaa minua niin? Hänen naimattomuutensa ei ole minun syyni.
- Hän on päättänyt järjestää potkut. - Ei varmasti ole.
Lehden tapana on, että virheitä ei myönnetä.
- Hän ei anna sinulle potkuja. - En olisi niin varma.
Hänen sydämensä on kuin 12 minuutin muna.
Katsotaanpa.
Ensimmäinen juttu sarjassa syöpätutkimuksesta.
Megan.
Keksijä, joka sai sadannen patentin nenäkarvojen poistolaitteelle.
Yasu.
Tässä sinulle huvittava juttu, Jamie.
Naparetkeilijöiden yhdistyksen kokous Sherry-Netherlandissa.
Hyvä. Sellainen tapahtuma siis oli.
Ja tarjositte savustettua keisaripingviiniä kekseillä. Hyvä.
Vielä yksi juttu.
Oliko jollakulla tosiaan mursunnahasta tehty päähine?
Johan on.
Siinä kaikki. Kiitos. Kuulemiin.
Totuus on tarua ihmeellisempää.
OK. Naparetkeilijä on pulkassa.
Käyn syömässä. Haluaako kukaan mitään?
- Bagel paahdettuna, ilman voita. - Bagel paahdettuna, ilman voita.
Päivää.
Herra Hardy?
Ajattelin, että se kaipaisi kaloja.
Kaikki vesiautomaatit kaipaisivat kaloja.
Vanha porukka lehden suuruuden päivinä olisi keksinyt sen.
Taistelukaloja juomavesiautomaatissa.
Mikä sinun nimesi oli? Tiedän. Se on ihan kielen päässä.
Jamie Conway.
Etkö sinä lähettänyt novellin meille kaunokirjallisuuteen?
Lähetin, kuukausia sitten.
Luitteko sen?
Köyhän miehen Scott Fitzgerald ilman hermoromahdusta.
Niinkin voi sanoa.
Sinulla on yskä. Tässä.
Minä tunsin Fitzgeraldin ystävän Bunny Wilsonin, tiedätkö.
Tiedän.
Ainoa suuri amerikkalainen kirjailija.
- Minne matka? - Olin menossa lounaalle.
Hyvä. Tulen mukaan.
Virkistä muistiani. Mistä se kertoo?
Nuori kirjailija menee Kansas Cityyn ja tapaa kauniin tytön.
He avioituvat, tulevat New Yorkiin, tyttö on malli.
He käyvät ulkona, käyttävät huumeita.
Mielenkiintoinen tyyli. Mielenkiintoinen tarinan taju.
Hyvä hahmojen ja paikan taju.
Se on kai omaelämäkerrallinen.
- Vielä pari, kiitos. - Minulla on tämäkin kesken.
Tulee mieleen ne jutut, joita minä kirjoitin penskana.
Aloitin lehdessä lähettinä. Juttujani julkaistiin vähän väliä.
Kirjoitin satiirisia kuvauksia Manhattanin seurapiireistä.
Tiedän. Luin niitä. Hienoja.
Hauskempaa kuin toimittajan työ.
Toimittajana luen kasoittain hiomatonta, lahjatonta paskaa.
- Pöytänne on valmis. - Kiitos.
Älä unohda drinkkejä. Tätä tietä.
Mitä sinulla on nyt työn alla?
Olen ajatellut kirjoittaa romaanin.
Olen tehnyt muistiinpanoja.
Mutta on vaikeaa istua alas kirjoittamaan.
Vaimoni jätti minut, joten...
Kuulostaa kornilta, mutta olen kärsinyt aika lailla.
Oletko koskaan harkinnut kauppatieteiden tutkintoa?
- En missään nimessä. - En sano, että pitäisi vaihtaa alaa.
Mutta kirjoita siitä. Siinä on ainesta.
Bisnestä ymmärtävät tyypit kirjoittavat uutta kirjallisuutta.
Raha on nykyään runoutta.
En halua uskoa sitä.
Se saattaa olla totta, mutta en halua uskoa sitä.
Älä usko sitä paskaa taiteesta ja ullakkohuoneista, kuten minä uskoin.
Kirjoita rahasta.
Vielä pari.
Minä tunsin jättiläisiä. Tunsin Bill Faulknerin.
Meillä oli hauskaa.
Menimme Musso'siin vetämään päiväkännit ja rellestämään.
Puhuimme kaikesta auringon alla.
Naisista, elämästä, kuolemasta, taiteesta, mutta ennen kaikkea työstä.
Sitoutumisesta.
- Periaatteista. - Minun pitää mennä.
- Ei! Ota vielä yksi. - En voi, Alex.
Onko minulla siis lahjoja?
- Enhän haaskaa aikaani? - Mistä minä tietäisin?
Yksi pikku tarina ei kerro mitään. Kuka tahansa osaa kirjoittaa sellaisen.
- Minä voin... - Ei, anna olla.
Minä tarjoan.
Kiitos.
Amanda.
- Amanda! - Täällä.
Anteeksi, että kesti. Sataa. En saanut taksia.
Ei se mitään. Tässä.
- Me aloitamme vasta. - Tässä. Laita tätä kasvoihin.
Tässä on mieheni Jamie, se kirjailija, josta kerroin.
- Tässä on Luigi. - Hauska tutustua.
Ja Lucas.
Pää vain? Luulin, että kuvaatte kehoa.
Odotin, että näkisin sinut alastomana muovilitkussa.
Ei, pelkkä pää.
- Hetkinen, miten hengitän? - Laitetaan pilli nenääsi.
Kuulostaa tutulta.
En tiennyt, että aioit jäädä niin pitkäksi aikaa. Et kertonut.
Kuuntelin viestit. Magiquessa on tänä iltana juhlat.
Agenttisi soitti. Hän sanoi, että lento lähtee huomenna kymmeneltä.
Hän sanoi, että joudut jäämään koko kahdeksi viikoksi.
Et puhunut niin pitkästä ajasta. Minä en ainakaan kuullut.
Oletko okei? Mikä hätänä?
Hän on okei.
- Oletko okei? - On hän. Älä pelkää.
Hyvä on. Oletko kunnossa?
Rakastan sinua. Ota rauhallisesti.
Kaikki hyvin. Amanda, rakastan sinua.
Hän on palannut.
Hän on kaupungissa.
Mallitoimisto Click.
Täällä on Andrew Carrington, valokuvaaja.
Haluaisin työskennellä Amanda Whiten kanssa. Onko hän New Yorkissa?
On. Oscar de la Rentan näytöksessä Parsons School of Designissa.
- Torstaina iltapäivällä. - Loistavaa. Kiitos.
- Herra Conway soittaa. - Otan sen.
Minulla on asiaa. Nähdään Cybelle'sissa.
- On kiire. - Sinun on pakko tulla.
- Mikä hätänä? - Selitän, kun nähdään. Kunhan tulet.
Camellia, pidän loppupäivän vapaata.
Päivää.
Tuplavodka.
- Mistä nyt tuulee? - Pyydän palvelusta.
Hassua, niin minäkin. Mitä sinä juot?
- Tuplavodkaa. - Samanlainen.
Sinä ensin. Mitä pyydät?
Minulla on illalla kuumat treffit ihanan Ingen kanssa.
- Kuka on Inge? - Se joka haluaa näyttelijäksi.
- New York on sellaisia täynnä. - Inge oli myös Miss Elokuu.
- Penthousen Miss Elokuu? - Aivan.
- Se jolla on papukaija? - Se on Inge.
Ikävä kyllä serkkuni Vicky on tänään kaupungissa.
Hän opiskelee Princetonissa. Hänellä on joku akateeminen keikka.
Lupasin hakea hänet aikaisin ja viedä päivälliselle.
Tässä tarvitsen sinun apuasi.
Miksi mieleen tulee rillipäinen niuhottaja?
Hän on Allagash. Hänellä on Allagashin geenit. Hän on viehättävä nainen.
Hän myös perii Allagashin rahoja.
Mikäs siinä.
Et voi jättää minua pulaan.
Kaikki omaisuuteni, mukaan lukien Bolivian hienoin, on sinun.
Hyvä on. Syön päivällistä serkkusi kanssa...
Hyvä.
...jos hommaat minut Oscar de la Rentan näytökseen Parsonsiin torstaina.
Amanda on kaupungissa. Hän esiintyy näytöksessä.
Tiedän.
Hyvä on.
Anteeksi? Oletko sinä Vicky? Allagashin serkku?
- Olen. - Hei. Jamie.
- Kai hän kertoi? - Kyllä.
Hyvä.
- Anteeksi, että olen myöhässä. - Katselin vähän.
- Tämä on hyvä kirjakauppa. - Niin.
On vähän aikaista päivälliselle. Haluatko mennä vaikka drinkille?
- Hyvä on. - Tai sitten vain kävelylle.
Hyvä on.
- Mistä olet kotoisin? - Marbleheadista päin. Allagashin maata.
- Entä sinä? - Bucks Countysta. Entä vanhempasi?
Erosivat kolme vuotta sitten. Entä sinun?
- Onnellinen avioliitto. - Olet onnekas.
- Onko veljiä tai siskoja? - Yksi veli.
Minullakin on veli.
- Mitä Tad kertoi minusta? - Ei paljonkaan.
Mitä hän sanoi?
Hän yritti mainostaa sinua.
Odotin maahockeyn pelaajaa, jolla on paksut silmälasit.
Mitä hän kertoi sinulle minusta?
- Ei paljonkaan. - Kerro nyt.
Olet kuulemma nuoren F. Scott Fitz-Hemingwayn
ja Wittgensteinin risteytys.
- Siinä kaikki? Eikö muuta? - Ei muuta.
Tad on hyvä tyyppi. Tad on mahtava tyyppi.
Täytyy ihailla sitä tyyliä, joie de vivreä, savoir-fairea, sprezzaturaa.
Hän ei ole sellainen mies, jolle voi uskoutua,
mutta hän on ollut hyvä ystävä hädässä.
Antelias omalla huolettomalla tavallaan. Oletteko te läheisiä?
- Minusta hän on ääliö. - Aivan.
Käyn pesemässä käteni. Tulen kohta takaisin.
Katsotaan, onko mahdollista selvitä illasta vaihteeksi ilman kemikaaleja.
Kerro työstäsi. Sen pitäisi kai tehdä vaikutus.
Ei. Minä en pidä siitä eivätkä he pidä minusta, joten se sujuu.
Tiedän ihmisiä, jotka tappaisivat sellaisen työn takia.
Se on oikeastaan aika tylsää.
Aloittaessani luulin, että se olisi ensiaskel kohti kirjallista kunniaa,
ja että olisi vain ajan kysymys, milloin minusta tulisi kuuluisa.
Selaan vain tietosanakirjoja, sanakirjoja ja hallituksen tiedotteita.
Se ei ole kovin luovaa.
Olen vasta tavannut sinut, mutta se ei kuulosta sinulle sopivalta työltä.
Ei se olekaan.
Minun pitää nyt mennä. Tässä on minun autoni.
Kunpa voisit jäädä.
Samat sanat.
Onhan sinulla numeroni?
Soita minulle.
Soitan mielelläni.
Aja varovasti.
KESKIVIIKKO
Olisi kannattanut lukea THE POSTIN horoskooppi.
KOOMAÄIDIN TILA HEIKKENEE
- Jamie. - Hei.
Clara on raivona. Ranskan juttu on kuulemma yhtä sotkua,
mutta on liian myöhäistä vetää sitä pois.
- Vai yhtä sotkua? - Jep.
Vogel on hänen huoneessaan.
Miten huono se voi olla? Sinähän teit siitä suurimman osan.
En tosiaan tiedä.
Sanoiko hän sitä sotkuksi?
Tulisitko huoneeseeni välittömästi?
Haluaisin tietää, mitä tapahtui.
Mokasinko minä?
Mokasit.
Rohkenenko kysyä pientä tarkennusta?
Lhan totta, minua kiinnostaa. Miten sinä tarkkaan ottaen mokasit?
No?
Käsitätkö, miten vakavaa tämä on?
Olet vaarantanut lehden maineen.
Meidät tunnetaan äärimmäisestä tarkkuudesta faktojen suhteen.
Tiesitkö, että lehden 50-vuotisen historian aikana
olemme painaneet vain yhden oikaisun?
Saanko kysyä, mitä virheitä löysitte?
Kaksi painomerkkiä väärinpäin.
Keski-Ranskassa sijaitsevasta vaalipiiristä puhutaan pohjoisena.
Ministerillä on väärä ministeriö.
Nämä ovat löytyneet tähän mennessä. Pelottaa, mitä vielä paljastuu.
Epäselvät merkinnät. En tiedä, mitä vahvistit ja mitä et.
Et ole noudattanut normaalia käytäntöä,
jonka pitäisi olla toinen luonto,
ja perusteellisesti käyty läpi käsikirjassasi,
ja joka on vuosien yhteisen työn tulos,
ja jonka soveltaminen varmistaa sen, että niin pitkälti kuin mahdollista,
tässä lehdessä ei esiinny asiavirheitä.
Onko sinulla jokin puolustus?
- Ei taida olla. - Tämä ei ole ensimmäinen kerta.
Olen antanut sinulle uuden mahdollisuuden aikaisemmin.
Ilmeisesti et suoriudu tämän työn vaatimuksista.
Haluaisin kuulla sinun kantasi.
Olen varmaankin erotettu.
Aivan. Alkaen tästä hetkestä.
Oliko muuta?
Olen pahoillani.
Niin varmasti.
- No? - Oli mukava tehdä töitä kanssasi.
Ei. Ei kai hän voinut?
- Mitä hän sanoi? - Asian ydin oli, että sain potkut.
Et saanut tarpeeksi aikaa. John Martin on huolimaton.
- Hän ei voi tehdä sitä. - Viedään asia sovitteluun.
- Sellainen aikataulu... - Ei sillä ole väliä!
Siivoan tämän huomenna.
Mennäänkö huomenna lounaalle?
Haluaisin jutella kanssasi.
Sopiihan se.
Oletko kunnossa?
Veljesi soitti taas. Hänellä on tärkeää asiaa.
En halua puhua veljeni kanssa.
Lounas. Huomenna.
Älä unohda.
Haluatko ostaa fretin?
Ei kiitos.
Jointteja? Aitoa havaijilaista.
Sen nimi on Fred.
- Mitä muuta sinulla on? - Apinoita, boakäärmeitä, kokaa.
- Paljonko? - 50 taalaa puolet.
Puolet mitä? Puolet booraksia, puolet mannitolia?
Puhdasta. Leikkaamatonta.
Niin kai.
Ei, 50 on liikaa.
- Silloin en voi ostaa Frediä. - Aiotko ostaa Fredinkin?
- Paljonko se maksaa? - Teen hyvän tarjouksen.
Vielä yksi.
Tässä se on.
Astu kevyemmin.
- Se on lukossa. - Ei hätää.
Rauhoitu, Fred. Anna talutushihna.
- Ei ole. - Annoin sen sinulle.
- Minulla ei ole sitä. - Laitan sen laatikkoon.
Pidä tätä.
Rauhoitu, Fred. Sinusta tulee koko osaston maskotti.
Oikea fretti faktojen tarkistajille.
- Päästä se ulos. - Enkä. Päästä itse.
- Hyvä on, mutta pidä taskulamppua. - Pidän taskulamppua.
Rauhallisesti.
Hei, Fred. Hei, kaveri.
Ota se irti!
Heitä se!
Ei minuun päin!
- Ota tämä elukka irti minusta! - En voi. Vuodan verta.
Ota se irti minusta!
Anna kun katson.
Katso tätä.
Parin sentin päähän...
Mitä täällä tapahtuu?
Onko ovi lukossa?
Tiedän, että olet siellä.
Kääpiöitä. Ympärilläni on kääpiöitä.
Alex, hei.
Jätin lompakkoni tänne aamulla. Tulin vain etsimään sitä.
- Löytyi. - Hän löysi sen.
Tunsin jättiläiset.
Tein töitä jättiläisten kanssa. Tyyppien, joiden sanat...
joiden sanat levisivät maailmaan ja panivat hösseliksi.
No niin!
Sitten tytöt. Tai naiset.
Lillian Hellman, Katherine Anne Porter, Anaïïs Nin ja Dorothy Parker.
Lahjakkuuksia, miehiä tai naisia.
Toista kuin nämä nykyiset paskat.
Nämä helvetin kääpiöt kääpiölahjoineen.
Mikä helvetti tuo on?
- Häivytään täältä. - En voi jättää häntä näin.
- Haluatko selitellä? Mennään. - Hetki vain.
- Oletko kunnossa, Alex? - On hän.
Ota matkalaukku.
- Missä Fred on? - Meni käytävään.
- Paskat Fredistä. Häivytään. - Olet omillasi, Fred.
Fitz ja Faulkner.
Faulkner ja Theodore Dreiser.
En muista, milloin sain viimeisen tetanuspiikin.
Tarvitaanko tähän tikkejä?
Näytähän.
Ei, en usko.
Jos Fred olisi raivotautinen, se ei olisi ollut niin kiltti aluksi.
Raivotautipiikit ovat kuulemma pahoja. Kulli pistetään täyteen neuloja.
Anna kätesi.
Loistavaa. Paska.
Se oli desinfiointi. Nyt tarvitaan puudutusta.
Näen jo The Postin otsikon:
"Faulknerin ystävä fanaattisen fretin uhri."
"De casibus virorum illustrium", kuten latinantunnilla sanottiin.
- Mitä se tarkoittaa? - Jotain kuuluisista miehistä.
No niin!
- Älä vastaa. - Se on varmaan Warner.
Heartbreak Hotel.
- Moi, Michael. - En ole kotona.
Miten kotirintamalla menee?
Ei, Jamie ei ole täällä.
Amandakaan ei ole täällä.
Minäkö? Kastelen täällä kukkia. Heillä on tosi janoinen jadepuu.
Niin. Sumuttaisinko sinua?
He taisivat mennä Hamptonsiin.
Kuule, minun pitää mennä. Lupaan jättää heille viestin.
Hei hei.
Mikä Michaelia vaivaa? Hän on poissa tolaltaan.
En halua puhua siitä.
Selvä.
Olin unohtaa.
Kutsu siihen muotinäytökseen.
Jeesus Kristus.
Kiitos, että huolehdit Vickystä eilen. Inge on ikuisesti kiitollinen.
Ilo oli minun puolellani.
- Niinkö? Kävikö flaksi? - Ei kuulu sinulle.
Sinä et tainnut pitää Amandasta.
Kyllä häntä kelpasi katsella.
En tiedä, miksi sinun piti mennä naimisiin.
Niin.
Olen ihmetellyt samaa.
- Näitkö kyltin hänen otsassaan? - Minkä kyltin?
"Vuokrattavana. Pitkä- tai lyhytaikainen sopimus."
Me tapasimme baarissa. Siellä ei nähnyt lukea.
TORSTAI Tosiasioiden kohtaaminen.
Kutsunne, olkaa hyvä.
- Onko se jo alkanut? - Äsken. Menkää istumaan taakse.
- Tuplavodka. - Baari on suljettu.
Toinen seuralaiselleni.
Amanda, haluan selityksen.
Amanda! Haluan vastauksia. Haluan selityksen.
Haluan tietää miksi. Haluan vain tietää miksi.
Amanda, haluan vastauksia!
Haluan vain tietää miksi!
Amanda, olet minulle velkaa.
- Olet minulle selityksen velkaa! - Mentiin.
- Tuo on minun vaimoni. - Ulos täältä, kaveri!
Ulos täältä.
Pysy poissa!
Jamie, pysähdy!
Minä tässä, Michael.
KOOMAVAUVA SYNTYI 6 VIIKKOA ETUAJASSA
"KOOMAÄITI KUOLl" - SIVU KUUSI
Hei. Muistatko minut?
Oli puhetta lounaalle menosta.
Hitto.
Anteeksi.
Minne minun bagelini muuten jäi? Paahdettuna, ilman voita.
Miten olisi päivällinen?
Vielä yksi ateria kanssasi saattaa viedä hengen.
Kerro Amandasta. Taisi tapahtua jotain ikävää.
Minun Amandani, se johon rakastuin, on kuvitteellinen henkilö.
Keksin hänet. Häntä ei ole olemassa.
Tajusin sen, kun toinen Amanda nitisti minut vastapuhelulla Pariisista.
- Saanko avata toisen pullon? - Saat.
Mahtavaa.
En ole varma, kumpi teki mitä ja milloin,
mutta tapasin toisen heistä Kansas Cityssä. Olenko kertonut?
- Et. - Olin töissä siellä koulun jälkeen.
Kansas City Starissa.
Hemingway oli siellä töissä. Se oli hänenkin ensimmäinen työnsä.
Tapasin hänet baarissa nimeltä Harhautus.
En voinut uskoa onneani. Upea ilmestys käveli suoraan luokseni.
Myöhemmin sain tietää, että hän oli kuullut minun olevan New Yorkista.
Olisi pitänyt arvata.
Viikon sisällä hän muutti luokseni.
Koulutukseni innosti häntä,
ja hänen halunsa kouluttautua minun avullani innosti minua.
Hän halusi elämässä eteenpäin.
Hänellä oli todella kamala lapsuus. Todella synkkä.
Avioero. Lukuisia isäpuolia.
Asuntovaunuelämää, sellaista paskaa.
Kirjoittamiseni innosti häntä, mikä puolestaan innosti minua.
Me innostuimme kaikenlaisesta.
8 kuukautta myöhemmin muutimme New Yorkiin. Väistämätöntä.
Hän halusi elää kuin mainoksessa ja minä halusin elää kuin kirjailija.
Vanhempani eivät ilahtuneet yhdessä asumisesta, mutta pitivät Amandasta.
He ottivat hänet vastaan kuin pakolaisen, varsinkin äiti.
Heti kun pääsimme tänne, hän alkoi hinkua naimisiin.
Hän pelkäsi, että jättäisin hänet.
Ei, vaan että kirjani julkaistaisiin, minusta tulisi kuuluisa
ja löytäisin jonkun toisen. Kun olimme asuneet yhdessä vuoden,
ja hän hoki vain "mennään naimisiin",
me päätimme tehdä sen.
Siinä hän oli, rouva Conway käsipuolessani.
Hän tyrmäsi kaikki. Ystäväni sanoivat, että hän voisi olla malli,
ja juuri sen hän halusikin kuulla.
Eräänä päivänä hän päätti pistäytyä mallitoimistossa.
Nappasi sopimuksen tuosta vaan. Hän oli kuulemma luonnonlahjakkuus.
Hänen uransa lähti nousuun. Hän oli lehtien kansissa ja mainoksissa.
Hänen unelmansa toteutuivat.
Minun unelmani eivät.
Minä yritin kirjoittaa.
Työn alla oli romaani.
Lähetin novelleja lehteen.
Mutta elämämme oli hankalaa.
Hänet kutsuttiin eri juhliin kuin minä, ja minäkin sain paljon kutsuja.
Oli aina vain vaikeampaa herätä kuudelta kirjoitustöihin.
Aina vain vaikeampaa.
Sitten tapahtui muutos, pienen pieni muutos.
Hän kävi nuuskimassa työpöytääni nähdäkseen josko minä, kirjailija,
edistyin ollenkaan.
Tiedän sen, koska hän alkoi hymyillä,
kun minä kerroin juhlissa kaikille, että kirjoitin kirjaa.
Pari kuukautta sitten
hän pakkasi laukkujaan Pariisin työmatkaa varten.
Hän alkoi itkeä.
Kysyin, mikä oli hätänä. Hän sanoi pelkäävänsä lentomatkaa.
Taksin tullessa hän oli rauhoittunut.
Suutelin häntä ovella.
Hän käski minun kastella kukat.
Paluuta edeltävänä iltana hän soitti.
Hän kuulosti kummalliselta.
Hän sanoi, ettei tulisi tällä kertaa kotiin.
Minä en ymmärtänyt.
Hän sanoi, että hänen uransa oli pääsemässä siellä vauhtiin.
Pari päivää myöhemmin soitti eräs mies.
Kuulemma Amandan asianajaja.
Helpointa kuulemma olisi, jos haastaisin Amandan oikeuteen
seksuaalisesta hylkäämisestä.
Kuulemma lakitermi.
Ystäväni Allagashin mukaan hänen lähtönsä oli paitsi odotettu,
myös väistämätön.
Ja että sydänsuruni olivat vain samaa vanhaa tarinaa.
- Missä vessa on? - Tuossa.
Oletko kunnossa?
Olen.
Olet liian pöllyssä.
"Ehkäisygeeli."
"Hajusteeton. Väriaineeton. Tahraamaton."
Tämä on hyvä juttu.
"Megan Avery. Litiumkarbonaatti. Neljä kertaa päivässä."
Tetrasykliini.
Valium.
Voitto. Valium.
Olet liian pöllyssä.
Sinun pitää selvitä.
- Oletko kunnossa? - Olen.
- Raivaan astiat pois tieltä. - Se on hyvä periaate.
- Haluatko lisää viiniä? - En, en pahemmin juo nykyään.
Sekin on hyvä periaate.
Oletko pystynyt kirjoittamaan?
Mitä aiot tehdä? Onko sinulla töitä kiikarissa?
On minulla jotain.
Tunnen Harper and Row'Ila toimittajan, joka ottaisi sinut vastaan.
Megan, arvostan tehokkuuttasi, mutta potkut olivat aikamoinen kolaus,
ja lykkään uusien työpaikkojen kiikarointia vähän tuonnemmaksi.
Mutta kiitos paljon.
Jos tarvitset rahaa pahimpaan hätään, sen kun pyydät.
- Olet upea. Harvinaislaatuinen nainen. - Haluan, että pääset jaloillesi.
Kaikki järjestyy.
Kaikki menee hyvin.
Ei. Sinä et halua tuota.
- Jamie, sinä et halua tuota. - Kyllä.
Ei.
Rauhoitu.
Kultaraukka.
- Pieni kultaraukka. - Pitää mennä.
Jamie, oletko kunnossa?
Olen. Kiitos linguinista ja sympatiasta.
- Oletko kunnossa? - Olen okei.
Michael.
- Miten pääsit tänne? - Talonmies päästi sisään.
- Juonikas paska. - Mitä helvettiä sinä touhuat?
Olen yrittänyt saada sinua kiinni jo yli viikon.
- Milloin tulit? - Tänään. Näit minut.
- Luulin, että olit joku muu. - Ja paskat!
Jätin työpaikallesi noin 150 viestiä.
Sitten kävin paikan päällä, etkä sinä ole enää töissä siellä.
- Mistä on kyse? - Miksi halusit tavata minut?
En halua tavata sinua. Minun puolestani voit hukkua kokaan,
tai mitä sitten vedätkin,
mutta isä on huolissaan sinusta ja minä olen huolissani isästä.
Miksi? Miten isä voi?
Mitä sinä piittaat?
Isä on Kaliforniassa työmatkalla. Tai oli eilisiltaan asti.
Hän haluaa sinut kotiin viikonlopuksi.
Koska et ikinä soita tai vastaa, tässä olen.
- Sinä lähdet minun mukaani. - Hyvä on.
- Kuulitko? - Hyvä on!
Huomenna siitä on yksi vuosi, jos olet sattunut unohtamaan.
Sirotamme hänen tuhkansa järveen, ja isä haluaa sinut mukaan.
- Olet unohtanut äidin kokonaan. - Älä ala hurskastella.
- Et ole nähnyt isää... - Hiljaa!
Älä komentele!
Turpa kiinni! Minä tulen!
Saanko tehdä voileivän?
Sen kun.
Missä Amanda on?
- Ostoksilla. - Tähän aikaan?
Löytyykö sieltä kaikkea?
Maito on hapanta ja leipä on homeessa.
Millä sinä oikein elät?
- H: Ila alkavilla asioilla. - Mitä?
Amanda ei ole ostoksilla. Amanda jätti minut.
Olen pahoillani.
En koskaan pitänyt Amandasta.
Totta puhuen hän oli minusta teeskentelijä.
Tuli vain mieleen, kun äiti oli sairas,
Amanda oli kylmä ja etäinen.
Lhan kuin hän olisi loukkaantunut äidin kuolemasta.
Olisitko mennyt naimisiin, ellei äiti olisi ollut sairas?
Äiti ei sanonut, että liittonne ilostuttaisi häntä,
mutta sinä ajattelit hänen onneaan ja hän ajatteli sinun onneasi.
Lopulta saatoit sekoittaa hänen toiveensa ja Amandan toiveet.
Haluatko pari viivaa?
Ei kiitos.
- Saanko käydä suihkussa? - Kävisitkö? Se olisi hienoa.
Tiedätkö, sinä tulit kotiin tasan vuosi sitten.
Minä menen suihkuun.
Hyvä.
Oletko maannut monen tytön kanssa?
- Äiti, ihan totta... - No, mikä hätänä?
Olen.
- Tyttöjä on ollut. - Lhanko totta?
- En aio mennä yksityiskohtiin. - Mikset?
- Se on noloa. - Älä nolostu.
Kerro vain, millaista se on.
Nautitko siitä?
Nautin. Pidän siitä.
Oletko maannut, vaikket ole ollut rakastunut?
Onko se erilaista rakastuneena?
On.
Se on parempaa.
Entä Sally Keegan? Makasitko hänen kanssaan?
Kerran. Päättäjäistanssien jälkeen.
Niin arvelinkin.
Entä Stephanie Bates?
Mistä sinä tiedät kaiken?
Olit hassu pieni poika.
Olit kamala vauva.
Olit hirveä huutaja.
Itkit kaikki yöt.
Joinakin öinä
pistimme sinut autoon ja ajelimme ympäriinsä, jotta nukahtaisit.
Olit aikamoinen.
Pidä minua kädestä.
Selvä.
- Koskee... - Annan sinulle sen morfiinin.
- Ei, odota. - Annan ruiskeen.
Tiedätkö, millaista tämä kipu on?
Samanlaista kuin sinun syntyessäsi.
Kuulostaa hullulta,
mutta se on juuri sellaista.
Oliko se niin kurjaa?
Kamalaa.
Et millään halunnut tulla ulos.
En uskonut selviäväni hengissä.
Nyt tiedät,
miksi rakastan sinua niin paljon.
Kipu hellittää.
Se on hyvä.
Pidätkö vielä minua kädestä?
Pidän.
Hyvä, kulta.
Älä päästä irti.
- Mitä? - Allagash. Olen bileissä.
- Sinun läsnäoloasi kaivataan. - Veljeni on täällä. En pääse.
Amanda on täällä.
- Missä olet? - Two Staple Streetillä.
Minä tulen.
Michael, menen ulos.
Taksi!
Barbara?
Missä Allagash on?
Jossain tuolla kai.
Allagash.
- Missä hän on? - Rauhoitu. Olet räjähtämispisteessä.
- Kenen juhlat nämä ovat? - Jonkun pikaruokaperijän.
- Jamie, tässä on Stevie. - Haluatko tanssia?
Ehkä myöhemmin. Missä hän on?
Entinen vainaa, ei vielä entinen vaimosi?
Niin.
Kerron yhden jutun. Hän ei tullut yksin.
Hänellä on uusi ystävä. Kuuluisa ranskalainen valokuvaaja.
Hän sanoo kaikille, että mies tekee hänestä tähden.
Hei.
No, miten menee?
"Miten menee?"
Hyvä on. Miten menee?
No niin.
- Stevie, toisitko lasin vettä? - Ota minun drinkkini.
Ei hätää.
- Hän tahri pylvään vereen. - Pois tieltä. Hän on epileptikko.
Enkä ole.
Tunne-elämän halvaus.
Tarvitsen apua.
Mitä se sitten onkin.
En saa kaikkea järjestykseen yhden illan aikana.
Anteeksi, että soitan näin myöhään, tai näin aikaisin.
- Kuka siellä? - Jamie.
Jamie. Paljonko kello on?
Paljon. Olen New Yorkissa.
- Halusin vain jutella. - Oletko Tadin kanssa?
Joo, olin Tadin kanssa. Tad on täällä jossain.
- Onko jokin hätänä? - Halusin kertoa, että äitini kuoli.
Otan osaa.
- Milloin? - Vuosi sitten.
En kertonut aiemmin, joten halusin kertoa nyt. Se tuntui tärkeältä.
Olen pahoillani.
Yritin sulkea hänet mielestäni, mutta olen hänelle muistamisen velkaa.
Ja tänään ajattelin, että kun hän sai tietää syövästään,
hän puhui Michaelille ja minulle.
- Michaelille? - Veljelleni.
Hän sanoi, että jos kipu kävisi sietämättömäksi, meidän pitäisi...
tiedäthän, tehdä siitä loppu.
Meillä oli morfiiniresepti, joten se vaihtoehto oli olemassa.
Sitten kivut pahenivat, ja kun kysyin häneltä, hän sanoi...
Hän sanoi, että kuoleva on vastuussa eläville.
Olin ihmeissäni hänen sanoistaan.
Sitä mieltä hän oli.
Minä ajattelin, että me olemme vastuussa kuoleville.
Siis me elävät. Onko tässä mitään järkeä?
Ehkä. En osaa sanoa juuri nyt.
Voinko soittaa sinulle myöhemmin tänään, vai oliko se huomenna?
Soita. Soita mihin aikaan tahansa. Oletko varmasti kunnossa?
Aivoni pyrkivät ulos kallon sisältä.
Ja minua pelottaa kaikki.
Mutta ei hätää.
- Yritä nukkua, jooko? - Yritän.
- Soita, jos et saa unta. - Kiitos, Vicky.
Hyvää yötä.
Hei!
Minne matka? Inge tuli juuri. Haluan esitellä.
Et voi häipyä nyt. Asiat alkavat luistaa.
Tiedätkö, Allagash, tajusin juuri yhden asian.
- Niin minkä? - Sinä ja Amanda
olisitte upea pari.
- Leipää. - Mistä arvasit?
Saanko jotain? Vaikka sämpylän?
Häivy siitä.
Vaihdan sen aurinkolaseihini.
Kello on kuusi Manhattanin saarella.
Aamulla voi kuvitella ensimmäisen laivan vanhasta maailmasta
seilaamassa hitaasti pitkin isointa jokea, jonka he ovat nähneet.
Siltä sinusta tuntui, kun näit kaupungin ensimmäistä kertaa bussin ikkunasta,
kuin uuden maailman, joka odotti löytäjäänsä.
Ja siltä se näyttää nytkin.
Mutta sinun on edettävä hitaasti. Sinun on opittava kaikki uudestaan.
KOOMAVAUVA ELÄÄ!
Suomenkielinen tekstitys: Visiontext
FI